I. 	ALAPFOGALMAK

Statisztika:
 - gyakorlati tevékenység (adatgyűjtés. elemzés)
 - tudományos módszertan (valóság tömör, számszerű ábrázolása)
Szolgálhat: - jelenlegi helyzet bemutatására
- várható tendenciák előrejelzésére
Statisztikai sokaság(populáció):a tömegjelenség tárgyát képező egyedek összessége.
1.) álló(stock)sokaság
2.) mozgó(flow)sokaság
Statisztikai ismérvek: a populáció egyedeinek közös és megkülönböztető tulajdonságai.
- ezek lehetnek: területi, időbeli, mennyiségi, minőségi ismérvek.
A statisztikai adatok lehetnek elsődleges v. másodlagos adatok.
Mérési szintek: - nominális, ordinális, intervallum, arány skála
Nominális skála: itt csak az egyenlőség v. különb. állapítható meg pl. hajszín
Ordinális skála: az egységek közötti sorrendiséget írja le, pl. toplista, jegyek
Intervallum skála: kezdőpontja 0-ban, valóban mérés pl. hőmérséklet, tengerszint feletti magasság.
Arány skála: az arány adatokkal valamennyi matematikai, statisztikai művelet elvégezhető pl. hossz, súly.
Mérési hibák: abszolút hibakorlát, ha az utolsó szignifikáns számjegy helyértéke 10k:10k/2
Statisztikai. adatfelvételi mód: kérdőív - világos, logikus, kódolt, rövid...
- rendszeresség szerint lehetnek: 
- egyedi - keresztmetszeti adatokat eredményez.
- ismétlődő, folyamatos- idősoros adatokat eredményeznek.
Lehet teljes körű vagy részleges felmérés.

II. 	ADATOK RENDEZÉSE

A statisztikai sorok: a sokaság egyedei ismérvek alapján csoportokba rendezhetők, ezek a statisztikai. sorok. A statisztikai sor a sokaság egyetlen ismérv szerinti jellemzését adja. A stat. sorok ismérv változókkal adhatók meg. Ezek száma lehet véges pl. nemek vagy végtelen pl. térfogat, hőm.
Csoportosító sor: a sokaságon belül egyes részek nagyságát határozza meg.(össz.)
Összehasonlító sor: az adatokat összehasonlítás céljából rendeljük egymás mellé.
Leíró sor.
Minőségi sor: a sokaság összetételét minőségi ismérv alapján mutatja.
Mennyiségi sor: számmal kifejezhető ismérvvel vizsgálja sokaságot
- lehet: diszkrét vagy folytonos mennyiségi sor.
Statisztikai táblák: megfelelő formában leírt statisztikai sorok rendszere. Fajtái:
a) Egyszerű tábla: csak összehasonlító sorokat tartalmaz,(nincs összesen sor)
b) Csoportosító tábla: valamelyik dimenziója csoportosító sor(oka)t is tartalmaz.
c) Kombinációs tábla: minden irányban csoportosító sorokat tartalmaz.

III. A STAT. ELMZÉS

A viszonyszámok: a viszonyszámok két, egymással kapcsolatban álló statisztikai adat hányadosa.V=A/B
Megoszlási viszonyszám: általában csoportosító sorok adataiból számoljuk. Valamely részsokaságnak az egész sokasághoz viszonyított nagyságát mutatják. Minőségi és mennyiségi  sorokból számoljuk.

Relatív gyakoriság: a gyakoriságokból számított megoszlási viszonyszám.
Intenzitási viszonyszám: két egymással kapcsolatban álló sokaság nagyságára vonatkozó adatokból számoljuk. Jellegzetes típusai a sűrűségi viszonyszámok. (népsűrűség)
Összehasonlító viszonyszám: dinamikus és területi viszonyszámok.
Dinamikus viszonyszámok: az idősor adataiból számított hányadosok, ahol a tárgyidőszak adatát viszonyítjuk a bázisidőszak adatához. Kettőnél több összehasonlítás esetén lehetnek lánc- és bázisviszonyszámok.
a) láncviszonyszámok: olyan - láncszerűen összekapcsolódó- dinamikus viszonyszámok, amelyek bázisa állandóan változik.
b) bázisviszonyszámok: az állandó bázissal számított dinamikus viszonyszámok. Az  állandó bázis általában az idősor első időpontjához tartozó érték.
Területi összehasonlító. viszonyszámok: számításának alapja a kettőnél több tagú területi sor.
Lehetnek még: nyers tisztított, egyenes és fordított.

IV. 	A KÖZÉPÉRTÉKEK

A középérték azonos fajta számszerű adatok közös jellemzője. A középérték közbenső helyet foglal el(számított középérték) tipikus legyen, gyakran forduljon elő az adatok között. Legyen egyértelműen definiálva.
Lehetnek helyzeti középértékek(Módusz, medián) és számított középértékek (aritmetikai, geometriai, harmonikus, kvadratikus átlagok)
Az aritmetikai átlag: az a szám, melyet az átlagolandó értékek helyébe téve azok összege nem változik. Értékét az átlagolandó értékek abszolút nagysága és a súlyok aránya, azaz a relatív gyakoriság befolyásolja. A számításoknál az osztályközbe eső értékeket az osztályközéppel helyettesítjük.
A harmonikus átlag: az a szám, melyet az átlagolandó értékek helyébe téve azok reciprokainak összege nem változik.
A geometriai átlag: az a szám, melyet az átlagolandó értékek helyébe téve azok szorzata nem változik. A geometriai átlag a fejlődés átlagos ütemének meghatározására alkalmazható. Az átlagolandó értékek a láncviszonyszámok, melyek szorzata egy bázisviszonyszám.
A kvadratikus átlag: az a szám, mely négyzetével helyettesítve az átlagolandó értékek négyzeteit azok összege nem változik.
A kvantilisek és a medián:
A rangsorba rendezett gyakorisági sorokban megkereshetjük azokat az értékeket, amelyeknél az összes előfordulások fele, harmada kisebb, a fennmaradó rész nagyobb értékű. Azokat az értékeket, amelyeknél az összes előforduló érték j/k (j=1,2,..k-1) része kisebb, és 1-j/k része nagyobb, kvantiliseknek nevezzük. Medián az elnevezése, ha k=2, kvartilis, ha k=4 stb. A medián értékét a kisebb és nagyobb sorszámú ismérv változatok értéke nem befolyásolja.

A Módusz: a leggyakrabban előforduló, tipikus érték, sokszor rátekintéssel is megállapítható.

V. A SZÓRÓDÁS MUTATÓI

Szóródás: Az adatok átlag körüli elhelyezkedése.
A szóródás terjedelme: az az intervallum hossz, amelyen belül az értékek vannak. R=xmax-xmin
Kvartilisek közti terjedelem: az az intervallum, ahol az alsó és felső kvartilisek között a gyakorisági sor értékeinek pontosan a fele helyezkedik el. IQR=Q3-Q1
Az átlagos abszolút eltérés: azt fejezi ki, hogy az egyes ismérv értékek mennyire térnek el az átlagtól.
A szórás és a relatív szórás: Az átlagtól vett eltérések négyzeteinek átlaga az empirikus szórásnégyzet, ezen kvadratikus átlag gyöke a szórás.
A relatív szórás az összehasonlíthatóságot biztosítja. A szórás és az aritmetikai átlag hányadosa.
Az átlagos különbség és a koncentráció vizsgálata: Az átlagos különbség az a mutató, amely az ismérv értékek egymástól számított abszolút eltéréseinek számtani átlagát méri.
A koncentráció valamely mennyiség összpontosulása a sokaság kevés egységére. A mennyiségi sorokban a koncentráció foka a G/2x koncentrációs együtthatóval mérhető.

VI.ELOSZLÁSOK ALAKJA

A véletlen jelenség empirikus eloszlásfüggvényét a relatív gyakorisági sorból kumulált relatív gyakorisági sor adja. Fn(x)=fi/n Az empirikus eloszlásfüggvény mindig olyan lépcsős függvény, amelynek ugráshelyei az intervallumok határpontjai. Az ugrások nagysága megegyezik az adott intervallumhoz tarozó relatív gyakoriság értékével
A gyakorisági görbék két nagy csoportja: egymóduszú és többmóduszú görbék.
Egymóduszú lehet szimmetrikus v. asszimetrikus, az asszimetrikus lehet mérsékelten (jobb, baloldali) v. erősen asszimetrikus.
A szimmetria mutatók: az eloszlás ferdeségének fokát és irányát jellemzik. Ha baloldali asszimetrikus jellemző, a gyakorisági görbe jobbra nyúlik MoMex
A ferdeség irányának és mértékének jellemzésére alkalmas a Pearson-féle A mutató. Ez az aritmetikai átlag és a módusz különbségét a szóráshoz viszonyítja.
A ferdeség másik mutatója (F) arra épül, hogy a szimmetrikus eloszlások esetén a medián az alsó és felső kvartilisektől egyenlő távra van.
Csúcsosság mutatók (K): azon alapszik, hogy minél csúcsosabb az eloszlás, annál kisebb a kvartilisek közötti eltérés.

VII. INDEXSZÁMÍTÁS

Az index több, valamilyen szempontból összetartozó, de közvetlenül nem összesíthető adat együttes átlagos időbeli változását, vagy területi különbözőségét fejezi ki.
3 féle tényező: mennyiség (q), egységár (p) és a kettő szorzata az érték (v). Vonatkozhatnak bázis- vagy tárgyidőszakra.
3 index: volumenindex, árindex, értékindex.
A volumenindex: több termék mennyiségének együttes átlagos változását fejezi ki. Aggregált a formája, ha azonos egységárakkal súlyozunk.
Az árindex: több termék egységárának együttes átlagos változását fejezi ki. Azonos mennyiséggel kell számolni, csak az árváltozások hatását tartalmazza.
Az értékindex: több termék értékének együttes átlagos változását fejezi ki. A tárgyidőszaki értékek összegét osztjuk a bázisidőszaki értékek összegével.

VIII. 	SPECIÁLIS INDEXEK

A fogyasztói árindex: méri hogyan változnak a fogyasztási cikkek és szolgáltatások árai átlagosan az egyik időszakról a másikra. Felhasználható az infláció, a pénz vásárlóereje, az életszínvonal változásának mérésére.
Az új magyar fogyasztói árindex a háztartások fogyasztására szánt javak áralakulását méri, ezeket kiegészítve a lakbérekkel. A fix kosár értékváltozását méri Laspeyres súlyozással, és a reprezentánsokból számított egyedi árindexen alapul.
Területi indexek: azt mutatja meg, hogy az összehasonlítandó területi egységekben kialakult árszínvonal milyen arányban áll az összehasonlítás alapjául szolgáló területi egység árszínvonalával.
Külker árindexekből képezhető mutatószámok: az árindexek segítséget nyújtanak sokféle elemzés elvégzésében, árprognózisok készítésében.
A cserearánymutató az export árváltozásoknak az import árváltozásokhoz való arányát, az export vásárlóerejének változását mutatja meg.
Árnyereség vagy árveszteség mutatószám: az előző évhez képest mennyivel kedvezőbben, vagy kedvezőtlenebbül kereskedtünk. Értékét úgy határozzuk meg, hogy összehasonlítjuk az export és az import tényleges értékét azzal az értékkel, amit akkor kaptunk volna, ha nem lettek volna árváltozások.
Külker árindexsorok: 3 legismertebb: Reuter-féle nyersanyag-árindex, HWWA-index, Moody-féle nyersanyag-árindex. A Reuter és a Moody index közös hátránya, hogy hiányoznak belőlük a napjainkban döntővé vált cikkek (olaj, alumínium) amelyek meghatározók az áralakulás szempontjából.

IX. STANDARDIZÁLÁS

Ezek a mutatószámok is indexnek tekinthetők, akkor alkalmazzuk őket, ha bizonyos heterogén sokaságot jellemző átlagos színvonal időbeli, illetve térbeli összehasonlítását akarjuk elvégezni. Elemzéskor fel kell azt is tárni, miként változtak önmagukban az átlagolandó értékek és miként a súlyarányok.
Változó állományú index: Ivzó
Standardizálás: ha a két tényező hatását külön akarjuk bemutatni. Ha az egyiket standardnak tekintjük, akkor a mutatószám csak a másik hatását tükrözi.
Ha az átlagolandó értékek változásának átlagos hatását kell kimutatni, akkor a súlyarányok változásának hatását ki kell szűrni. A tárgyidőszak súlyait tekintjük standardnak, az így kapott mutatószám a változatlan állományú index (Ivlan): az átlagolandó értékek változásainak átlagos nagyságát fejezi ki, ezért nem más, mint az egyedi indexek átlaga.
A súlyarányok változásának hatását is ki lehet mutatni. Standard átlagolandó értékként a bázisidőszak átlagolandó értékeit használjuk, az így kapott mutatószám az arányváltozási index (Iarv)
Összefüggés a változó, a változatlan állományú és az arányváltozási index között: Ivzó=Ivlan*Iarv
A standardizálás alkalmazható a társ- és gazdasági statisztikában (átlagbérek, átlagárak vizsgálata)

X. A MINTAVÉTEL

A minta - függetlenül az alapsokaság számosságától- mindig véges, elemei számát n-nel jelöljük. A minták x= x1 , x2 ,...., xn vektorral adhatók meg, ahol az xi mintaelemek valószínűségi változók.

Bocs, innen nem bírtam tovább. Jó tanács: kerüld el a Mintavételt, Becslést, Hipotézisvizsgálatot!!!